jahoda obyčajná
Fragaria vesca L.
čeľaď: ružovité - Rosaceae

český názov: jahodník obecný
anglický názov: Stawberry
nemecký názov: Wald-Erdbeere
ľudové názvy: jahodník podzemok, jahoda podzemská, smoklica, vtáčenička, zemnica

Pôvod druhu: 
	Stredná a Východná Ázia (ŠIMÁNEK A KOL. 1968)                

Areál rozšírenia: 
V Českej republike na celom území od nížin až do horských oblastí hojný, iba v najvyšších polohách vzácny. Celkovo rastie takmer v celej Európe, chýba iba v južnom Grécku v Egejskej oblasti, v Čiernomorskej oblasti Ukrajiny a v dolnom Povolží.
Druhotne je rozšírený v severnej a južnej Afrike, vo východnej Ázii, v severnej a južnej Amerike, na Jave, na ostrovoch Mauritiu a Rourbonu, v južnej Austrálii, na Tasmánii a na Novom Zélande. (PILÁT 1963, www.wendys.cz)

Popis rastliny:
•	druh – trváca bylina
•	koreňový systém– podzemok jednoduchý, aleboro zkonárený, z ktorého vyrastajú prízemné ružice listov. Korene jahody sú trváce, nachádzajú sa prevažne v hornej časti pôdy (25cm).
•	stonka a výška rastliny – 10-30 cm vysoké lodyhy - celé chlpaté v hornej polovici rozvetvené, nesú kvety a neskôr plody. Metamorfóza - vetvený poplaz, slúži k vegetatívnemu rozmnožovaniu.
•	listy – v prízemnej ružici, zložené trojpočetné s krátko stopkatým lístkovým jarmom. Jednotlivé lístky sú vajcovité a dolu trochu klinovite zúžené. Od polovice smerom hore na okraji zubaté s konečným zúbkom menším. Na líci tmavo zelené roztrúsene pritisnuto chlpaté. Na rube lesklé tiež pritisnuto chlpaté.
•	kvety – pravidelné, obojpohlavné, päťpočetné, tyčiniek 20, piestikov Veľké množstvo vrchných semenníkov. Kalich je zložený z 5 trojbokých vajcovitých , špicatých , chlpatých (za plodu opäť odstávajúcich lístkov)  lístkov. Kalištek je asi tak dlhý ako kalich. Koruna- 5 korunných plátkov bielo sfarbených 4-8mm dlhých.
•	kvetenstvo –  okolíkovitý  vrcholík
•	doba kvetu –  V–VI
•	plod – apokarpické súplodie nažiek, nazývané jahoda 2cm dlhá červená guľovitá až kužeľovitá 
                            (KRESÁNEK A KOL. 1977, PILÁT 1963, ŠIMÁNEK 1968, Internet)

Obsahové látky: 
Listy –  triesloviny, vitamín C, flavonoidy
Koreň – hlavne triesloviny (do10%)
Plody – cukry, pektín, kyseliny, aromatické látky (KRESÁNEK A KOL. 1977)

Ekológia: 
Stanovištné podmienky– rúbaniská, okraje lesov a ciest, lesné krovinaté stráne, sutiny, priekopy.
Podmienky rastu– humózne pôdy, mierne suché až mierne vlhké, nerastie na pôdach mierne kyslých a mierne chudobných. Na svetlých stanovištiach bohato plodí. V tmavších lesoch býva často neplodná.
Je to rastlina parkov, cintorínov. Spoločenstva suchých a mierne vlhkých listnatých a ihličnatých lesov.(PILÁT 1963, KRESÁNEK1977, www.wendys.cz)

Význam a využitie v praxi:
	Plody – Fructus fragariae sú obľúbený kozmetický prípravok používaný na bielenie pleti a odstránenie pieh. Rozmliaždené plody sa dajú použiť na ošetrenie pri miernom spálení slnkom. Šťava má antibakteriálne vlastnosti.
Plody sa zbierajú zrelé, zdravé, čisté, suché. Sú veľmi hľadané v potravinárskom priemysle. Vyrábajú sa džemy, lekváry, kompóty, sirupy.       
	Listy-Folium fragariae sa používa od dávna ako denný osviežujúci čaj na čistenie krvi, pri chorobách pečene, obličiek, čriev, diuretikum (odvodnenie organizmu) a protizápalový prostriedok . Čaj sa skladá z mladých lístkov divo rastúcich jahôd s krátkymi stopkami. Listy a stonky pestovaných jahôd sú z hľadiska obsahových látok bezcenné.  
	Koreň-Radix fragariaemá zvieravý andstringentný účinok, pretože obsahuje prevažne triesloviny (KRESÁNEK A KOL.1977).       

Zaujímavosti:
Jahody sa zbierali už v Antike ako lesné ovocie a používali sa na liečenie. V 13. storočí tvorili zložku prípravku ,,Potio sacra tussientibus“ predpisovaného suchotinárom a osobám so slabými pľúcami.
	Vedecké pomenovanie je asi odvodené od latinského fragrans–voňavý (vzhľadom na plody)
a druhové vescus je latinsky malý, chudý (v porovnaní s ostatnými druhmi vyjadruje veľkosť inak značí aj jedlý) 
na vzniku veľkoplodých sort sa tento druh nepodieľal, dal však vznik pestovaniu drobnoplodým, tzv. mesačným sortám. Má aj stále rodiacu varietu. (KRESÁNEK A KOL. 1977, ŠIMÁNEK 1968)

Použitá literatúra:
KRESÁNEK J. A KOL. (1977): Atlas liečivých rastlín a lesných plodov . OSVETA Bratislava : 256
PILÁT A. (1963): Kapesní atlas rostlin. SPN Praha: 92
ŠIMÁNEK J., CVOPOVÁ E. (1968): Jahody pestovanie a zužitkovanie. SVPL Bratislava: 
17, 21
Internet- www.botanica.wendy.cz
               www.darius.cz  - ľudové názvy
               www.sweb.cz/ajaxx/jahodnik.htm