hlaváček jarní
Adonis vernalis L. 
čeleď: pryskyřníkovité – Ranunculaceae

synonyma: Adonanthe vernalis (L.) Spach, Chrysocyathus vernalis (L.) Holub

slovenský název: hlaváčik jarný
anglický název: yellow pheasant´s eye
německý název: Frühlings Adonisröschen (Frühlings Teufelsauge)

Původ druhu: 
Pro území Československa lze hlaváček označit jako východní postglaciální migrant. (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989)

Areál rozšíření: 
Hlaváček jarní najdeme na výslunných stráních a v borových lesích střední a jižní Moravy a v Českém středohoří. (Garms, H., 1997)
Druh roste ze střední Evropy do západní Sibiře, převážně v mírném pásu, souvisle až k hornímu toku Jeniseje do předhoří Altaje, v areálu sledujícím zhruba po obou stranách 50º s.z.š. V západní a jihozápadní Evropě se areál rozpadá v řadu ostrůvků reliktního charakteru. Evropská část areálu se rozkládá převážně v oblasti panonské květeny. (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989)

Popis rostliny:  
•	vytrvalá bylina
•	černohnědý čupřinatý oddenek
•	lodyha je přímá, zpravidla jednoduchá, víceméně lysá, dole šupinatá, podélně brázditá, 20 – 40 cm vysoká
•	listy jen lodyžní, střídavé, přisedlé, 2 – 4krát peřenosečné, s úzce čárkovitými úkrojky, víceméně lysé
•	květy jsou obojaké, paprsčité, jednotlivé, koncové s volnými obaly (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989), oboupohlavné, pravidelné, v průměru 40 – 70 mm (Randuška, D. a kol., 1983)
•	kalich je pýřitý, ke koruně přitisklý, z 5 obvejčitých lístků, korunních lístků je 10 – 20, úzce podlouhlých až eliptičných, zlatožlutých, bez medníků
•	kvete v IV. až V.
•	tyčinky jsou četné, žluté
•	gynaeceum je svrchní, z četných jednoplodolistových, víceméně vřetenovitých, hustě nahloučených pestíků (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989), pestíky dozrávají před otevřením prašníků (Randuška, D. a kol., 1983)
•	za plodu je souplodí nažek v hlávce na sloupkovitém lůžku
•	nažky jsou víceméně kulovitě obvejcovité, břichaté, chlupaté, svraskale síťnaté, s postranním háčkatým, víceméně přitisklým zobánkem (původně čnělka), (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989)

Obsahové látky:
Drogou je kvetoucí nať, sbíraná bez dolních tvrdých částí lodyh. Účinnými látkami jsou prudce jedovaté kardioaktivní glykosidy. Jedná se o více než 10 glykosidů, především o adonitoxin, adonitoxol, k-strofantidin, cymarin, vernadigin,  a acetyladonitoxin. Vedle kardioaktivních glykosidů obsahuje droga flavony, cholin a další, terapeuticky již nedůležité složky. Významná je i přítomnost 2,6-dimetoxybenzochinonu. (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989)

Ekologie:
Hlaváček jarní je výslunný a na vodu nenáročný eutrofní stepní druh, rozšířený v nížinách a pahorkatinách ve stepních a lesostepních společenstvech, zejména na vápenatých, kamenitých a travnatých stráních jižního Slovenska. (Randuška, D. a kol., 1983)

Význam a využití v praxi:
Hlaváček jarní je tradiční léčivou rostlinou. Pro rozkvět časně na jaře je velmi vděčná okrasná trvalka, vhodná zejména do vápencových skalek. (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989)

Zajímavosti: 
Hlaváček jarní je zařazen k silně ohroženým druhům naší květeny (C2), podle zákona je však chráněn jako ohrožený druh (§3), je také chráněn mezinárodně Washingtonskou úmluvou (CITES). http://rostliny.nikde.cz/view.php?cisloclanku=2003072503
Hlaváček jarní je hemikryptofyt. Jedovatá i léčivá rostlina. Byla známa již v Hippokratově škole a svůj léčivý význam si uchovala dodnes, má ostrou hořkou chuť. (Randuška, D. a kol., 1983)
Hlaváček jarní se používá při lehké srdeční nedostatečnosti jako sedativum a antiepileptikum. Má močopudné (diuretikum), baktericidní a protirevmatické účinky. Používá se výhradně pod lékařskou kontrolou jako droga v nálevu, tinktura nebo surovina hromadně vyráběných léčivých přípravků. (Jirásek, V.,  Starý, F., 1989)
Hlaváček jarní roste ze začátku pomalu, později však vytvoří pěkný trs a vydrží na místě dlouhé roky. Množí se hlavně semeny, které se sklízí krátce před dozráním a ihned se vysévají. (Mölzer, V., 1981)

Použitá literatura:   
Garms, H., (1997): Rostliny a živočichové. Knižné centrum, Žilina: 336 str.
Jirásek, V.,  Starý, F. (1989): Atlas léčivých rostlin. SPN, Praha: 368 str.
Mölzer, V., (1981): Moderní zahrada. SZN, Praha: 448 str.
Randuška, D. a kol., (1983): Barevný atlas rostlin. Obzor, Bratislava v koprodukci Profil, Ostrava: 640 str.
http://rostliny.nikde.cz/view.php?cisloclanku=2003072503