fazol šarlatový
Phasoleus coccineus L.
čeleď: bobovité – Fabaceae (= vikvovité – Viciaceae) 

synonyma: f. mnohokvětý (P. multiflorus)

slovenský název:  fazuľa šarlatová
anglický název:  scarlet runner n. kidney bean
německý název:  Feuer-Bohne n. Prunk-Bohne
lidové názvy:  fazole, fazula

Původ druhu: 
Původní v tropické Americe, v ČR občas pěstován a jen velmi zřídka zplaňuje. (http://botanika.wendys.cz/kytky/K389.php)

Areál rozšíření:  
Roste zejména v tropech a subtropech Severní a Jižní Ameriky V ČR se pěstuje  pouze v teplejších oblastech (zplaňuje pouze výjimečně, např. u Řevnic). (Naše květena,str. 384)

Popis rostliny:
•	druh: jednoletá bylina
•	kořenový systém: krátký kůlový kořen, který se mělce rozvětvuje pod půdním povrchem, na postranních kořenech se tvoří hlízky 
•	stonek: ovíjivý, levotočivý, 100 - 400 cm dlouhý, v dolní části chudě větvený, zaobleně hranatý, roztroušeně chlupatý nebo lysý 
•	listy: palisty kopinaté; koncový lístek 3četného listu vejčitý, postranní lístky krátce řapíkaté, asymetrické, vejčité, na vrcholu zašpičatělé nebo špičaté, na bázi zaokrouhlené, 6 až 14 cm  dlouhé, 4 až 10 cm široké, drsně chlupaté až olysavé, jasně až sytě zelené; palístky kopinaté
•	květy: oboupohlavné; 15 až 30 mm dlouhé; má kultivary s oranžovou nebo oranžově červenou pavézou a bílým nebo růžovým člunkem a křídly, které jsou velmi podobné květům kultivarů hrachoru vonného – kultivar „ Sunset“ má květy růžové, kultivary „Red Knight“ a „Scarlet Runner“ mají květy oranžové a dlouho pěstovaný kultivar „Painted Lady“ má květy oranžové a bílé
•	květenství: květenství úžlabní, stopky květenství delší než podpůrný list, květenství 5 až 35květé
•	doba květu: VI. - VIII.
•	plody: lusky 3 až 7 (- 10) semenné, podlouhlé, zřetelně kýlovité, slabě srpovitě zahnuté nebo přímé, silně zploštělé, 8 až 15 (- 25) cm dlouhé, 1,5 až 3,5 cm široké, tuhé, drsně chlupaté, nezralé tmavozelené, zralé šedohnědé až šedozelené, semena: v obrysu ledvinitá, hladká, růžová, fialová, šedá nebo bílá, většinou s tmavšími skvrnami, vzácněji jednobarevná, lesklá (http://botanica.wendys.cz/kytky/K389.php)

Obsahové látky:
semena obsahují kvalitní bílkoviny, 0,7-1,5 % tuku, 4-7 % cukru, 50-57 % glycidů, 26-29% dusíkatých látek a 3,5-4 % popelovin.. Suché plodní obaly obsahují aminokyseliny, např. arginin, asparagin, fenylalanin, tryptofan,dále kyselinu askorbovou, trigonellin, cholin, faseolin, steriny a betain.,také menší množství kyseliny křemičité, fosfáty a soli draslíku, sacharidy, glykosidy, organické kyseliny, kobalt, nikl a další stopové prvky . V zelené hmotě obsahují vitamín B, A, a C. Lusky s nezralými semeny obsahují toxalbumin  fasin. (HRUŠKA J. 1955, NAUČNÝ SLOVNÍK ZEMĚDĚLSKÝ 2  1968, ,  KORBELÁŘ J. A KOL. 1981)

Ekologie: 
Stanovištní podmínky: zahrady, balkony, jako popínavá letnička vhodná ke krytí plotů, zídek apod. 
Podmínky růstu: je náročný na světlo a teplo, vyžaduje oporu, daří se mu na výsluní, na místě chráněném před větrem 

Význam a využití v praxi:
Pěstuje se občas jako okrasná rostlina v zahradách a na balkonech, ke krytí zdí, plotů, besídek apod., řidčeji pro semena, používaná jako luštěnina; lusky jsou tuhé a drsně chlupaté, a proto jsou jako zelenina nevhodné (Naše květena, str. 384)
V léčitelství se používá oplodí zralých plodů při zadržování vody v těle a při nemocech ledvin a močových cest. Droga působí diureticky a mírně snižuje krevní tlak, je obsažena v čajovém přípravku Diabetan. Jako pomocný lék se fazolové lusky používají k léčbě lehkých forem cukrovky - obsahují faseolin (s účinkem podobným inzulínu). (KORBELÁŘ J. A KOL. 1981)

Zajímavosti:  
V kultuře jsou některé druhy známy již od pravěku (zvl. v Již. Americe a Číně). Do Evropy jej přivezli v 16. století Španělé z Jižní Ameriky. Počet odrůd, zejména fazolů obecného,  přesáhl už 500.
"Zelené" fazole (lusky s nezralými semeny) mohou u náchylných lidí vyvolat kožní onemocnění způsobené toxalbuminem fasinem, kterému se v konzervárnách říká "fazolový svrab". U někoho se objeví i dávení a průjmy, záněty střev apod. Fasin se rozkládá varem.
(KORBELÁŘ J. A KOL. 1981,)

Použitá literatura: 
HRUŠKA J. (1955): Luskoviny. SZN Praha: 13, 14, 18, 19, 37, 167, 168
Naše květena, str.384
LAHOLA J., GROHMAN L., HOFÍREK P., HOCHMAN M., HORÁK A., CHALUPOVÁ L., KOLÁŘ I., 
KORBELÁŘ J., ENDRIS Z., (1981): Naše rostliny v lékařství. AVICENUM Praha: 136
KOLEKTIV AUTORů (1968): Naučný slovník zemědělský 2. SZN Praha: 163, 164,165 
http://botanica.wendys.cz/kytky/K389.php