dub zimní 
 Quercus petraea
 čeleď: bukovité – Fagaceae

slovenský název: dub zimný
anglický název: Durmast Oak
německý název:  Steineiche
lidové názvy: drnák

Původ druhu:
Původní areál dubu zimního je západní Evropa .

Areál rozšíření:
 Evropa západní, stř. a jv., na sever asi po 65 stupeň s.š v Norsku, na jih po Sicílii, na východ po Bug a Dněstr, izolovaně na Krymu a Kavkaze.
V ČR je rozšířen na většině území s výjimkou Brd, lužních oblastech a v oblastech zemědělsky využívaných.

Popis rostliny: 
•	světlomilná  a teplomilná dřevina přizpůsobená nižším letním srážkám, vyhýbá se však oblastem s vyšší kontinentalitou
•	opadavý strom, široce rozvětvený
•	strom 20-30m vysoký s válcovitým kmenem a širokou uzavřenou korunou. Kmen i přes metr v průměru.
•	borka zpočátku hladká, zelenošedá a lesklá, později šedočerná, rozpukaná.
•	letorosty lysé, tmavě olivově zelené
•	pupeny vejcovité až  8 mm dlouhé
•	listy eliptické, až 12 cm dlouhé a 7,5 cm široké, s okrouhlými laloky, obvykle v bázi zúžené, bez oušek, na líci trochu leskle tmavozelené a lysé, na rubu světlejší a jemně pýřité, řapík až 1cm nebo i delší.
•	květy samčí ve žlutozelených, převislých jehnědách, samičí nenápadné, rostou odděleně na téže rostlině ke konci jara.
•	plodem je žalud, až 3 cm dlouhý, asi z jedné třetiny ponořen do číšky.
•	kořenový systém má řádně vyvinutý kůlový kořen a dlouhé, bohatě chapadlovitě větvené kořeny s poměrně bohatým vlášením. Stromy jsou v půdě velmi dobře zakotvené. 
•	doba květu od IV. do V.

Obsahové látky: 
Dubová “ kůra ” obsahuje cca 6-17 % tříslovin ( dříve použití v barvířství a k vydělávání koží, dnes jen farmaceutické účely ), těžila se hlavně v mladých stromů ( 15-20letých )

Ekologie:
Roste hlavně na kyselých horninách, na propustných, čerstvě vlhkých až suchých půdách, často i na  minerálně velmi chudých substrátech, na mělkých kamenitých půdách, kde je pak zakrslého vzrůstu, ale i na vápenci.
Nesnáší mokré a oglejené půdy. Má menší nároky na minerální bohatost a hloubku půdy než dub letní a je méně citlivý k podzimním mrazům ( později raší )

Význam a využití v praxi:
Lesnicky pěstovaná dřevina, společně z dubem letním nejdůležitější stromy po buku.
Tvrdé, pevné a velmi trvanlivé dřevo má široké upotřebení na stavby, pražce, sudy, vlysy,  parkety a v nábytkářství, též k pálení dřevěného uhlí.

Zajímavosti:
Dub zimní je dlouhověký strom. Dožívá se 400-500 ( vzácně i přes 1000 ) let, v porostech začíná plodit v 60-80 letech.

Použitá literatura: 
KAREL HEIKE ( 1978 ), praktická dendrologie, SZN Praha
ALLEN J. COOMBES (1992), edice Pouhým okem-stromy, nakl. Osvěta
Nakl. REBO, Průvodce přírodou, stromy a keře
SLAVOMIL  HEJNÝ, BOHUMIL SLAVÍK, Květena České republiky, nakl. Akademia