chmel otáčivý
Humulus  lupulus L.
čeleď: Konopovité - Cannabinaceae

synonyma: chmel obecný
slovenský název: chmeľ obyčejný
anglický název:  hop
německý název: Gemeiner Hopfen, Bier-Hopfen

Původ druhu: 
Přesná země původu se mi nepodařila zjistit, ale z vyčtených informací vyplývá, že staří Řekové a Římané znali chmel jako léčivku. Ale zároveň se traduje, že obyvatelé Eufratu a Tigridu také znali chmel a vařili z něj pivo.(tyto skutečnosti pěstovat chmel a vařit pivo) se však připisují Slovanům, kteří prý z této oblasti (Eufratu a Tigridu) emigrovali a přinesli tak umění vařit pivo do Evropy. Z výše uvedených informací vyplívá, že rostl a roste jak v Evropě tak i v Asii. (Internet)

Areál rozšíření: 
U nás je pěstování chmele doloženo od 11.století, a to zejména v klášterech, které prosluly dobrými pivy. Chmel se v této době dostal do kultur - chmelnic, a aby lépe rostl a vynášel, začal být od "veden" na tyčích. Vynikající kvality českého chmele si uvědomil již Karel IV, když zakázal vývoz české chmelové sádě do zahraničí dokonce pod trestem smrti a řez chmele povolil pouze lidem zvláště tomu vyučeným. Chmel se nejprve pěstoval roztroušeně po celém území, ale v průběhu let se pěstování soustředilo v Čechách do území mezi řekami Ohří, Labem, Berounkou a Vltavou a na Moravě na Tršicku. Obecně řečeno roste především v termofytiku a nižších polohách mezofyly, ojediněle ve vyšších polohách mezofyly. Ale v dnešní době se pěstuje také např.v Chile, Austrálii, Americe, Rusku, Kanadě … . (Internet)                                                                                                                                 
                                                                                                                                                                                                                                                                  Popis rostliny:
•	Kořenová soustava je tvořena 4 až 7 hlavními kůlovými (kosterních) kořeny sahajícími do hloubky 3 až 6 metrů, koncovými kořínky (kořenové vlášení) a zásobními hlízami tvořící se v hloubce 40 cm.
•	Soustava lodyžních orgánů (tzv. "babka") je tvořena druhotným (pod zemí modifikovaným) lýkem (ztlustlé lodyhy), dělí se na staré (víceleté) dřevo, mladé (letošní) dřevo a vlky rostoucí ze strany babky a sloužící k vegetativnímu rozmnožování (mají anatomickou stavbu lodyhy, ale internodia jsou dále od sebe a jejich barva je tmavší).Na vrchní části babky jsou v několika očkách nad sebou pupeny, z nichž vyrůstají chmelové klíče, které raší nad zemí. z mladého dřeva vyrůstají letní horizontální kořeny, které se dále intenzivně větví.
•	Vegetativní soustava je tvořena lodyhou (révou), která se dělí na články (internodia), pravotočivá, šestihranná, porostlá háčkovitými chlupy jimiž se přidržuje opory, z každého kolénka révy vyrůstají párově trojčetně nebo pětičetně révové listy, z jehož paždí vyrůstají pazochy opět se dělící na články. Z článků pazochů vyrůstají párově srdčité nebo trojčetné pazochové listy. z paždí pazochových listů vyrůstají plodonosné větvičky, které se dále větví.
•	Generativní soustava: na vrcholech lodyhy, pazochů a plodonosných větviček vyrůstá květenství chmele (šištice nebo lata), květenství převážně úžlabní, vzácněji koncová. Prašníkové květy v řídkých mnohokvětých vrcholičnatých latách, pestíkové květy s nepatrným, pohárkovitým okvětím a listencem, po 2 v úžlabí listenů, ve stopkách kulovitých až vejcovitých svazečcích. Samičí květenství (šištice) je tvořena vřeténkem z článkovitou zalomenou stavbou, článků je 8 až 16, úhel zalomení by měl být 90°, z článku vyrůstají 2 listeny krycí a 4 listeny pravé, za každým je 1 semeník, žlázky lupulinu jsou pak na všech částech šištice (hlávky). 
•	Plodem jsou nažky vejcovitého tvaru z obou stran zploštělé žlutavě hnědé až hnědé. (Internet, Květena ČSR 1988) 

Obsahové látky:

Je to droga s obsahem pryskyřic, hořčin (humulon, lupulon), silice tříslovin a flavonoidů. Listence chmelové šištice i nažky jsou pokryty žlutými žlázkami, které obsahují hojně hořčin; dnes se, po vyklepání z hlávek, používají  již jen velmi omezeně ve farmacii. Pivovarsky cenné látky jsou a hořké kyseliny (HK) (3,5 až 5 %) a b frakce (b HK (nehořké), c HK, d HK) (6,5 až8%), poměr mezi a a b by měl být 1:1,2 až 1,5. Dále jsou to d pryskyřice, které jsou "zbytkově" hořké. Nehořké jsou pak c pryskyřice. Ve skladu se látky mění takto a HK => c HK => d pryskyřice, b HK => d HK => c pryskyřice. Pivovarsky nejcennější jsou a hořké kyseliny a b frakce, proto je nejlépe využít chmel čerstvě sklizený, jinak ztrácí hodnotu. Pivovarskou hodnotu lze též stanovit vzorcem   PH = a + b/3
Látkou způsobující trpkou chuť piva jsou třísloviny (2-6 %), které též odstraňují zákal (bílkoviny) a dávají pivu jiskru.Další látkou jsou silice (0,4 až 0,8 %), těkavé éterické oleje, způsobující charakteristickou vůni chmelu, dodáváme do piva až po uvaření, jinak vytěkají.
(Internet, Květena ČSR 1988)

Ekologie:  
Planá forma roste ve vlhkých křovinách, okraje lesů, olšiny, lužní lesy apod., především však na potoků a řek, kdy vytváří často rozsáhlé porosty.
Kulturní forma se pěstuje nejčastěji parovinách  pozemcích v širokých  otevřených údolích s mírným prouděním vzduchu. Chmel vyžaduje mírně kyselé půdy, nejlépe pak permské červené půdy žatecké oblasti, s mírně kolísající spodní vodou. Chmel má nejraději půdy hlinité až jílovitohlinité, ale spokojí se i s půdami hlinitopísčitými. Hloubka ornice by měla být 40 cm a neměla by ležet na tvrdém podloží.Chmel začíná růst při teplotě 4°C, ale během růstu své požadavky na teplo zvyšuje, největší má v době tvorby hlávek. Vadí mu teplotní výkyvy. Chmel je též velmi náročný na světlo, vhodná je tedy orientace řádků severojižní. Paličky se totiž tvoří jen při dostatečném množství světla a proto jsou spodní pazochy v hustých porostech neplodné.Nejnáročnější je chmel na živiny. Na 1 tunu hlávek potřebuje 90 kg N, 17,5 kg P, 83 kg K, 101 kg Ca, 16,5 kg Mg a spoustu stopových prvků (Mo, Cu, B, Mn, Fe, Zn, S). (Internet, Květena ČSR 1988)

Význam a využití v praxi:
Jedná se o velmi starou kulturní rostlinu, v českých zemích se začal pěstovat od roku 859. Postupně s rozšiřováním pivovarnictví se plochy na kterých se pěstoval zvedly. Používá se v pivovarnictví jako jeden z hlavních přísad, který dává pivu jedinečnou chuť(lupulin). Dále se používá ve farmacii (různé směsi k léčení různých problémů), ve voňavkářství a potravinářství. Český chmel patří ve kvalitě mezi světovou špičku a je hojně vyvážen do Japonska, USA apod.. Jeho velkým konkurentem je německý chmel. A na závěr bych uvedl pár odrůd s malou jejich charakteristikou :  Chmel se dříve rozděloval na červeňáky a zeleňáky.Dnes se odrůdy chmele dělí podle výtěžnosti produkce - kyselin, jejich složení a kvality chmelového aróma do obecně uznávaných skupin. Na začátku testování byly české odrůdy Žatecký, Sládek, Premiant a Bor zařazeny do těchto skupin pouze na základě chemických analýz a empirických poznatků pivovarníků. 
Žatecký poloraný červeňák (CZ-SA) Réva je 10 až 12 mm silná, válcovitého pravidelného tvaru, hlávky pravidelné stavby a jemného vřeténka jsou středně velké, vejčitého tvaru. Jsou středně odolné proti peronospoře a odolné proti padlí. Potencionální výnos je až 2,2 t/ha s 3,5 až 5 % a hořkých látek.Vůně pravá jemná chmelová. Zatím velmi řídce pěstované hybridní odrůdy Bor a Premiant (hořké chmele), Sládek (aromatický chmel) vznikly křížením anglického Northern Brewer s českým chmelem. Habitus rostlin je mohutnější, řídce olistěný, obsah a hořkých látek se pohybuje okolo 8 % u Boru, 9 % u Premianta a 6,5 % u Sládku.
Sládek (CZSL) potvrzuje, že patří mezi moderní aromatické chmele s akcentem "žateckého aroma". 
Premiant (CZPR) byl na základě chemických analýz zařazen do skupiny hořkých chmelů, ale varné testy potvrdily, že z pivovarnického hlediska je srovnatelný s odrůdou Perle. Tyto odrůdy (Premiant a Perle) byly vyšlechtěny křížením typu aromatického chmele s typem hořkého chmele. Pivovarnické zkoušky potvrzují, že tyto odrůdy nelze jednoznačně zařadit do uvedených skupin, ale že tvoří předěl mezi skupinami aromatických a hořkých chmelů. Poznatky získané analytickým hodnocením a varními zkouškami piv za použití obou zmíněných odrůd na pokusných čtvrtprovozních varnách i v provozním měřítku, doplněné o výsledky organoleptického hodnocení připravených piv ukázaly, že dosavadní členění skupin odrůd je třeba rozšířit o skupinu označovanou v USA a v Anglii jako DUAL PURPOSE (dvojí účel) a v SRN jako skupinu C (nové odrůdy AROMA a BITTER). Jedná se o odrůdy které mají kombinované vlastnosti a sice vyšší obsah alfa kyselin než tradiční odrůdy. (Internet, Květena ČSR 1988)

Použitá literatura:
HEJNÝ S., SLAVÍK V. (1988) : Květena ČSR – 1. díl Academia Praha: strana 526 – 528
INTERNET : Zde jsem použil vyhledavače www.seznam.cz s klíčovým slovem Chmel otáčivý.