česnek medvědí
Allium ursinum
čeleď: česnekovité - Alliaceae

slovenský název:
anglický název:
německý název:
lidové názvy: cibule čarodějná,cibule čarodějnic, cikánský česnek,česnek planý, česnek psí, česnek vlčí,divoký česnek, hadík, lenek, lesní česnek

Původ druhu:
Česnek pochází z Orientu

Areál rozšíření:

Popis rostliny:
•	vytrvalá rostlina 
•	vysoká 15 - 30 cm
•	Stonek je tupě trojhranný
•	Listy jsou podobné konvalinkovým a když se rozemnou, tak silně páchnou česnekem.
•	V květenství je mnohokvětý vrcholík. 
•	Květy mají sněhobílou až nažloutlou barvu. Květ má složený z více než pěti plátků 
•	kvete od dubna až do června,. Česnek medvědí obsahuje silici a páchnoucí sirné sloučeniny, které se svým 
•	složením a léčivým podobají opravdovému česnekové silici. Proto se stejně jako česnek kuchyňský používá v lidovém léčitelství.

Obsahové látky:
Čerstvé cibule česneku obsahují 50-60 procent vody, asi 7 procent dusíkatých látek, a 1.5 procenta popela. Byly také získány vitaminy A, B1, B2 a C. Vyskytují se i stopové prvky jako železo, magnesium, zinek, mangan, bor, měď, kalcium, molybden a kobalt. Tyto stopové prvky mají význam teprve ve větším množství rostliny.
V roce 1944 si nechal Američan Cavallito patentovat ob jevení allicinu . Předpokládal, že se tento preparát použije místo antibiotik, ale pro značný zápach bylo od dalšího zpracování upuštěno.
Allicin ničí mikroorganismy, např. stafylokoky, streptokoky, bakterie typu dysentexie ještě ve zředění 1 : 85 000 až 1 : 125 000.
Čerstvé, neporušené cibule česneku zapáchají jen slabě a nemají baktericidní účinek. Teprve po rozříznutí nebo rozetření se d dostaví jak zápach, tak i účinek.
Listy i cibulka, obsahují glykosid, éterický olej s obsahem aldehydu nestabilního typu, sírany a polysírany vinylové, merkaptan, hořčinu, organické soli (vinylsulfidy a polyvinylsulfidy) a celou řadu dalších účinných látek.

Ekologie:
Rozšíření: Roste v smíšených, listnatých a i v bučinách lužních lesích, parcích a v křovinách. S oblibou na živných, kyprých a hlavně na humusovitých, provlhčovaných spodní vodou a hlinitých půdách. Jeho souvislé porosty se z dálky poznají podle typického pachu česnekové silice a představují nepřímý doklad staroslovanského osídlení. kdy česnek byl pěstován jako koření i k léčivým účelům.

Význam a využití:
Užívaná část: Drogou je především list a jen zřídka kořen (Folium allii ursini, Radix allii ursini). Listovou drogu sbíráme časně na jaře před rozkvětem, tedy v březnu a dubnu; kořenovou drogu pak na podzim
Působení:. Droga má velmi širokou účinnost. Užívá se jako antibiotikum, jako silný protihnilobný prostředek, jako mírné projímadlo, jako močopudný prostředek, dále prostředek na snižování krevního tlaku, pro očištění a prokrvování. Droga výrazně snižuje krevní tlak. Lidově se často používala jako prostředek pro vyhánění hlístů. Velmi často se dodnes užívá "k čištění krve" a lze říci, že skutečně úspěšně vylepšuje krevní obraz. Jelikož již samotné výpary dráždí nosní sliznici, oči i sliznice zažívacího traktu, užívá se výhradně tinktura. Ve větších dávkách může droga vyvolávat zvracení a průjmy a dokonce i záněty ledvin!
Užití: Drogu doporučujeme užívat výhradně ve formě bylinářské tinktury, a to pouze po kapkách. Obyčejně ji kapeme do vody nebo do příslušného čaje. List můžeme případně užívat i ve směsích, nejlépe ve směsi s ledvinovým čajem, se zlatobýlem nebo pročišťujícím čajem. Užívá se hlavně při střevních potížích, a to v dávce 5 kapek v 0,3 l vody. Působí na zácpu stejně dobře jako na průjem. Můžeme si pomoci i užitím čerstvých listů byliny, které lze podávat jako zeleninu do polévek nebo jako pažitku nakrájet na chléb s máslem. V takovém případě působí preventivně na zažívací systém. Čerstvý lístek můžeme užívat i při zánětech v ústech nebo při ledvinových potížích. Droga se dá velice prakticky použít např. při rýmě, kašli, zánětu nosohltanu apod. Užívá se čistá tinktura (základní homeopatická, ředění D0) dávce 2 - 3 kapky do 0,1 l vlažné vody. Vkapává se do nosu 2 x po sobě s krátkým zadržením, dokud sliznice nezačnou štípat. Při rýmě apod. se kapání podává 5 x denně a 100% účinek se dostaví asi za den.
 
Česnek medvědí má v podstatě všechny vlastnosti našeho česneku, je ale mnohem léčivější. Proto je zvláště vhodný pro jarní omlazovací kúry na odstranění škodlivých látek a léčí i chronické choroby kůže. 
Usušené listy ztrácejí léčivé účinky. 
Proto se pro jarní pročišťovací a odhleňovací kúry používají čerstvé listy. Drobně nakrájené dáváme na chléb s máslem, jemně posekané používáme jako koření do polévek, sypeme jimi brambory a podobná jídla. 
Listy můžeme připravit také jako špenát nebo salát. Používáme-li je ve větším množství, mají štiplavou chuť, proto bychom je měli při přípravě jako špenát vylepšit tím, že je smícháme s kopřivou. 
Cibulky česneku medvědího můžeme používat místo česneku kuchyňského (setého). 
Lidé s citlivým žaludkem by měli listy a cibulky nakrájet nadrobno, zalít je vřelým mlékem, nechat dvě až tři hodiny vyluhovat a pak tekutinu pít po doušcích. 
Chceme-li mít v domácnosti celý rok léčivou sílu česneku medvědího, uděláme si lihový výtažek - tinkturu. Z této tinktury používáme denně 10-12 kapek ve vodě. Kapky výborně podporují paměť, zabraňují zvápenatění cév (arterioskleróze) a zbavují nás mnoha jiných těžkostí. 
Česnek medvědí má velmi dobré účinky na žaludek a střeva. Je vhodný při akutních a chronických průjmech, provázených plynatostí a kolikami. 
Rovněž je vhodný při zácpách, které provázejí vnitřní křeče, nebo chorobách střev. 
Škrkavky a hlísty se po určité době používaní česneku ztrácejí. Zlepšuje se výkonnost střev, a proto se ztrácejí i ty obtíže, které se vyskytují u starších lidí a nemírných jedlíků, když jsou střeva lenivá nebo přecpaná. 
Polevují i žaludkem vyvolané poruchy činnosti srdce, nespavost, ale i ty obtíže, jejichž původ je ve zvápenatění cév nebo ve vysokém krevním tlaku, jako závratě, pocit tlaku v hlavně, úzkost. Vysoký tlak pomalu klesá. 
Víno z česneku medvědího je zázračným lékem pro všechny staré lidi, kteří mají trvale zahleněné průdušky a s tím spojené těžkosti při dýchání. Dokonce i při zastaralém kašli se zahlenění průdušek uvolňuje a tak mizí i dýchavičnost. Velmi vřele se doporučuje tento lék i při tuberkulóze a vodnatelnosti, na které často trpí staří lidé. 
Čerstvé, nasekané listy pročišťují i ledviny a močový měchýř a podporují odchod moče. 
Natřeme-li čerstvou šťávou těžko se hojící rány, rychle se zahojí. Ba dokonce se zlepšuje i stav při onemocnění věnčitých (koronárních) cév. 
Česnek medvědí dost dobře nedoceňujeme jako prostředek čistící krev, který se uplatňuje i při chronicky nečisté kůži. 
Česnek medvědí pročišťuje celé tělo, vyhání ztvrdlé choré látky, ozdravuje krev, vyhání a zabíjí jedovaté látky. 
Stále nemocní lidé, kteří mají lišeje, moučnatou tvář, TBC krčních uzlin, kteří jsou revmatičtí, měli by si tento česnek cenit jako zlato. 
Žádná bylinka na světě není tak účinná pro pročištění žaludku, střev a krve. 
Mladí lidé by rozkvetli jako růžový záhon a vypučeli jako větvička jedle na sluníčku. 
Způsoby užívání: 
Jako koření: 
Čerstvé listy česneku medvědího se nařežou nadrobno jako pažitka a sypou na chlebíčky, do polévek, omáček, salátů a masových pokrmů. 
Tinktura: 
Nadrobno nakrájené listy anebo cibulky naplníme volně až po hrdlo láhve, zalijeme 38-40% režnou anebo jinou doma vypálenou kořalkou a postavíme na 14 dní na slunko nebo na teplé místo (v blízkosti kamen). Používá se denně 10-15 kapek do vody. 
Víno 
Vezmeme plnou hrst nadrobno nakrájených listů, krátce je povaříme v asi 1/4 litru bílého vína, osladíme podle chuti medem nebo sirupem a obden z něho pomalu po doušcích popíjíme. 

Česnek medvědí má dvě nesmírné výhody, a sice: požití není – z úst, dechu, potu, ba ani z celého člověka – vůbec cítit, a tedy ani jeho opulentní konzumace společensky nikterak nediskvalifikuje. Podle všech dosavadních zkušeností jej mohou bez nejmenších problémů a s největším prospěchem používat i ti lidé, kteří běžný kuchyňský česnek ani přípravky z něho naprosto a vůbec nesnášejí a jimž obyčejný česnek dělá přímo zle.

Požívání česneku medvědího či přípravků z něj zhotovených až dramaticky zlepšuje a projasňuje náladu. Česnek medvědí tedy doslova (!) obveseluje mysl a obšťastňuje duši. Česnek medvědí – toť skutečně efektně & mohutně působivé afrodisiakum; ba, nutno oprávněně tvrdit, navíc též opravdové, výborně a spolehlivě fungující antiklesativum až i stojativum (sic!) (naštěstí zdaleka nejenom výhradně pánské). Česnek medvědí je tedy léčivou bylinou náramně, ba výsostně vhodnou nejenom k léčbě chronické únavy imunity (nyní tak populární), ale i chronicky unavených manželství (vždy tak nepopulárních).
Podle názoru autora je zřejmé, že se zde primárně uplatňuje mohutný, člověku navýsost příznivý zásah celkové zářivé – ódické a gúnové – energie česneku medvědího, tedy nikoli jen a pouze účinek jeho obsahových látek na aktivní životní procesy_
Kupříkladu: konzumace česneku medvědího má mohutný blahodárný vliv na oběh krevní, činnost srdce, ledvin a cév. Velice příznivě upravuje systémový krevní tlak, a to zlepšením tokových vlastností (tj. “zvýšením tekutosti" neboli “pročištěním") krve a současně i blahodárným působením na cévní stěny, tedy na endotel, anebo jak se nyní začíná říkat, endoteliální orgán.
Zatímco česnek kuchyňský – i v malém množství – krevní tlak vždy výrazně snižuje (takže lidé s nízkým krevním tlakem po jeho konzumaci usínají a stávají se vačnatými až pytlózními), česnek medvědí takto nikdy nepůsobí. U hypertoniků tlak lehce sníží, u hypotoniků a při praekolapsových stavech jej naopak příznivě pozvedne. Je proto mimořádně vhodný i pro osoby trpící konstituční, anebo psychogenní hypotenzí, nezdravě nízkým tlakem krevním!
Česnek medvědí, ať již pojídán čerstvý, anebo popíjen ve formě medvědí kořaly blahodárně zlepšuje prokrvení mozku; tím i zlepšuje zásobení substruktur mozku a všech mozkových buněk kyslíkem a krevním cukrem. Možná i to je příčinou, že se také skvěle osvědčil jako účinné preventivum i lék migrény, který její první atak zažehná, popřípadě už propuknuvší migrénózní záchvat rychle a účinně zmírní anebo i odstraní.
Kdo zažil, co migréna dokáže, kvapí pořídit si česnek medvědí.
Naprosto reálné je doslova obrovské působení česneku medvědího na posílení protivirové a protimikrobiální účinnosti imunitního systému. Z pohledu alopatické medicíny to lze připisovat skutečnosti, že ze všech známých léčivých bylin obsahuje absolutně nejvyšší množství zinku a hořčíku, životně důležitých prvků, pro skutečné zdraví naprosto nezbytných, v běžné české potravě tak žalostně nedostatkových. Zinek, hořčík, jakož i draslík a nepostradatelné biologicky aktivní mikroelementy (např. měď, molybden, vanad a chróm) jsou v česneku medvědím navíc přítomny ve formě fytochelátů, tedy látek, které může i neúplně zdravý lidský organismus pro své dobro využít okamžitě a snadno.
Taktéž působení česneku medvědího na zažívací orgány je výsostně příznivé: uvolňuje křeče zažívacího traktu a léčí nechutenství a rozmanité stavy spojené s nedobrým zažíváním. Je zřejmé, že se i zde uplatňuje mohutný, člověku navýsost příznivý zásah celkové zářivé energie česneku medvědího vedle zásahu jeho imunostimulačně účinných látek do aktivních procesů střevní imunity (a právě střevo je nejdelším a největším imunitně aktivním orgánem lidského těla). Česnek medvědí navíc blahodárně upravuje složení symbiontní mikroflóry lidského střeva: hodné přátelské laktobacily a bifidobakterie ponechává na pokoji a u dobrého zdraví, ale zle hubí nežádoucí patogenní a saprofytní mikroby.
Účinně a rychle vyléčí společensky trapnou plynatost a břichovzdutost, průvodní to jevy nyní tak hojných kvasinkových infekcí střev. Z řečeného plyne, že česnek medvědí je tedy ideální léčivou bylinou pro ty, kdož touží po zhubnutí: svým celkově tonizujícím a roborujícím efektem zcela mimořádně prospívá těm, kdož se chtějí zbavit neesteticky odpudivých tukových pneumatik pobřišních. Příčinou mohutného odtučňovacího efektu česneku medvědího je právě blahodárné působení na: ad 1) peristaltiku střevní, tedy rychlost vyprazdňování; ad 2) pro hubnutí klíčovou symbiotickou mikroflóru mikrobů lidského střeva, která leckdy a u leckoho může být hlavní příčinou toho, že veškeré programy a diety ku zhubnutí se míjejí účinkem.

Česnek nemá rád sušení. Neuschne jako jiné byliny, nýbrž sám sebe rozloží (procesem enzymatické autolýzy); což v reálu vypadá tak, že se změní v nevábnou, ba odpudivou mazlavě blátivou rozteklinu, vydatně smrdící – a nevyschne jako spořádaná, hodná bylinka, toužící – po řádném usušení – vydati své léčivé síly v bylinném thé. Česnek medvědí se tudíž prakticky nedá nasušit do zásoby. Proto nutno konzumovat jej buďto čerstvý, hluboce zmražený anebo formě olejových či lihových extraktů. Pro kulinární použití mimo “česnekovou sezónu" je nutno konzervovat takto: 1) celé rostliny zabalené v mikroténovém pytlíku v mrazničce při mínus 18 °C. 2) rozsekaný česnek naplnit do mističek pro výrobu ledu, překrýt fólií, umístit do mrazáku a těsně před použitím jen vyklepnout jednotlivé porce do připravené nádoby. 3) nasekat kvetoucí česnek medvědí do oleje a naložený v oleji uchovávat v dobře uzavřené sklenici uložený v mrazničce, popř. směs česneku a oleje rozlít do fólie, v níž se vyrábí domácí led a kuličky používat k ochucení omáčky, polévky nebo pomazánky.
Nicméně jednu výhodu česnek medvědí má, a sice: v čerstvém stavu, zabalený ve staniolu, alobalu, polypropylénové fólii k uchování potravin anebo v igelitovém pytlíku vydrží v dobře chladicí ledničce bez újmy až pět dní!

Tato rostlina se vyskytuje v něko1ika variantách . Cibulky mohou mít buď bílou, růžovou nebo fialovou slupku. Velikost cibulek i počet pacibulek (stroužků) je různá.. Podle druhu a klimatu může mít také různou chuť. Vyskytuje se odrůda mírná, sladká, téměř ořechové chuti, ale také ostře páchnoucí a pálivá. Nejlepší česnek je z teplých krajin. Z krajin studených a vlhkých má špatnou kvalitu i chuť.

Česnek se používá ve farmacii k přípravě tinktur, extraktů, a k výrobě speciálních přípravků. Průmyslově se získává silice (oleum allií sativi). Vnitřně se používá jako střevní dezinficiens při nadýmání a plynatosti. V lidovém léčitelství je doporučován jako antisklerotikum.
Česnek medvědí je vhodný při akutních a chronických průjmech provázených plynatostí a kolikami.. Používá se i v podobě čerstvých zelených listů které vyrůstají již v dubnu a květnu. Tyto drobně nasekané listy mají jí dobrý vliv na funkci ledvin. Působí močopudně a mají zároveň dobrý bakteriologický účinek. Používání česneku léčebně m^ však své problémy my. Aby kůra byla účinná, je třeba spotřebovat denně 30-100 gr. čerstvého česneku. K profylaxi je možná použít toto množství pouze ve dnech volna koncem týdne. Zápach je totiž těsně spjat s účinkem. Vylučování sirnatých substancí není jenom ústy, ale i pokožkou. Tím je použiti česneku, ev. jeho preparátů značně omezeno

Na mezinárodním trhu se v poslední době objevily dvě skupiny česnekových preparátů. Jedny jsou olejové maceráty, druhé v podobě česnekového prášku.. Olejové maceráty jsou účinnější poněvadž z prchavé substance allicinu vzniká v oleji stabilní substance, Mnohými firmami doporučované česnekové preparáty bez z zápachu jsou však také bez z účinku.
Peršan Abu Mansur Muwaffak Bin Ali Harawi již v 10. stol. ve své knize o rostlinách píše: česnek je současně potravina i léčebný prostředek. Slouží k udržení zdraví, poněvadž může zabránit městnání krve. To je poznatek, který teprve v roce 1985 popsal Eric Bloch: česnek je výborný prostředek jako antitrombotikum (látka zamezující srážení krve v cévách ).

Zajímavosti:
Slovo allium vzniklo pravděpodobně z latinského slova olere (páchnout vonět) pro jeho silný zápach. Sativus znamená setý ev. pěstovaný. Česnek medvědí se obsahovými látkami liší od česneku setého.
V česneku dřímají mohutné léčivé síly a vypráví se, že i medvědi ho hledají po zimním spánku, aby si jím pročistili žaludek, střeva a krev. 

Česnek pochází z Orientu a je proto pochopitelné, že jedna z legend o česneku, pochází z Indie. Vypráví se v ní, že kdysi dávno vznikl tuhý boj mezi bohy a démony o nektar. Náhle se mezi bojujícími objevil bůh Višnu, (jeden z hlavní trojice hinduistických bohů - Brahma, Višnu, Šiva) udržovatel světa a života. Sestupoval na zem, aby potrestal zlo a odměňoval dobré činy. Poněvadž chtěl zabránit dalším nešvárům, začal nektar rozdělovat mezi bohy. Jednomu z démonů se však podařilo dostat se mezi ně a nabral si plná ústa nektaru. Toho si všimli nejenom bohové, ale i slunce a měsíc. Pověděli to Višnovi a ten sťal démonovi hlavu ještě předtím, než mohl nektar spolknout. Nektar zvolna vytékal z démonova hrdla na zem.Brzy nato vyrostla přesně na tom místě rostlina, která byla nazvána česnek. Do vínku dostala mnohé z nektaru, ale poněvadž prošla ústy démonovými, získala i špatné vlastnosti.

Nejstarší zprávy o použití koření, a tedy i o česneku, nacházíme na sumerských destičkách z doby mezi 2600 až 2100 před Kr.
V Egyptě se konzumoval česnek ve značném množství. Dělníci kteří stavěli pyramidy, dostávali česnek. nejenom jako koření ve stravě, ale především jako prevenci před chorobami.
Lipský egyptolog Ebers nalezl v roce 1874 papyrus (později byl po jmenován jeho jménem) z roku 1550 před Kr. , ve kterém je zmínka o česneku.
Mezi bohatými nálezy egyptského panovníka Tutanchámona, (asi 1374 až 1339 před Kr.) byl v jeho hrobce v Údolí králů nalezen i česnek.
Také Hippokrates (460 - 477 před Kr.), lékař antického Řecka, pokládaný za otce lékařství se ve svém spise Corpus Hippocraticum - který se stal základem středověkého lékařství - zmiňuje o česneku, jehož použití při léčení velmi doporučoval.
Když v roce 1721 řádil v Marseille mor, táhla městem zlodějská banda. která okrádala nemocné a mrtvé. Žádný ze zlodějů morem neonemocněl. Lidé si tuto skutečnost vysvětlili tím, ze lupič i pojídali určité množství česneku máčeného ve víně a octě.
V 19. století poznal i Louis Pasteur léčebné a antibakteriální vlastnosti česneku. Y roce 1864 nařídil americký generál Grant (později 18. prezident USA) , používání česneku u svého vojska , především jako antiseptika.
Jindřich IV., král francouzský, byl po svém narození, pomazán vínem a česnekem, aby byl silný a zdatný. Později, za své vlády propagoval jeho používání jak k přípravě jídel, tak i k léčení.
Angličan Nicholas Culpepper napsal v 17. století velmi populární knihu o rostlinách. Česnek dal do souvislosti s astrologickým znamením skopce a prohlásil, že je to bylina boha Marse. Tím také vysvětlil, proč v předešlých dobách jedli vojáci česnek. To aby byli statní a silní.
Je těžké dnes zjistit, kde se používalo, ev. používá nejvíce česneku. Tato rostlina, kterou švédský botanik Carl von Linné (1701-1778) zařadil mezi liliovité - Lilliaceae, se pěstuje ve všech teplejších krajích světa. Itálie, jižní Francie a Španělsko byly a jsou zeměmi s velkou spotřebou .
Alexander Dumas, velký francouzský spisovatel, se vyslovoval o této o rostlině velmi nadšené. Oblast Provence považuje za duchovní vlast česneku. Také lord Lytton (1831- 1981) mluví v jedné ze svých básní o Španělsku, jako o zemi česneku.
Ve 14. století se pravděpodobně příliš rozšířila jeho spotřeba ve Španělsku. Král Alfons z Kastilie vydal proto v roce 1330 (pravděpodobně na popud svých oblíbenkyň) nařízení, z něhož vyplývá, že je používání česneku přísně zakázáno.

Použitá literatura:
Internetové prameny