brutnák lékařský
Borrago officinalis L.
čeleď: brutnákovité  – Boraginaceae

slovenský název: borák lékárský
anglický název: Boraget
německý název: Echter Borretsch m, Gurkenkraut n
lidové názvy: borák, boryt, burák, boreč, okurkové zelí, radost srdce, volový jazyk, volový jazyk obecný, volský jazyk

Původ druhu:
Pochází z  jižní Evropy, u nás kdysi pěstovaný (zelenina,nektarodárná rostlina), v teplejších krajích . (KUBÁT K. 2002)

Areál rozšíření: 
Roste planě jen v evropském Středomoří ze Španělska do Turecka.Dnes v celém Středomoří jako kulturní nebo ruderální rostlina, pěstovaná a zplaňující skoro v celé záp.,střed. a vých.Evropě, podobně v záp. Asii, Sev. a Již. Americe, Austrálii a na Novém Zélandě.(JIRÁSEK V., STARÝ F.1986)

Popis rostliny: 
§  jednoletá, bylina
§	štětinově srsnatá lodyha, 1-6 dm vysoká
§	listy: střídavé; vejčité, eliptické až kopinaté, na rubu se vzniklou žilnatinou, 3-11 cm dlouhé, až 2,5 cm široké, vrásčité a oboustranně oděné, zpravidla krátce řapíkaté, celokrajné; horní listy jsou podlouhlé a  po lodyze sbíhavé; bez palistů
§	květy:  oboupohl.; obyčejně pravidelné; kalich pohárkovitý; K lístky pouze na bázi srůstají, čárkovitě kopinaté, za plodu se nápaditě zvětšují (pětidílný); C kolovitá trubkovitá, často na konci rozevřená ,v ústí koruny často hrbolky, hodně medující, modrá, jen zřídka bílá (pěticípá); A5 zřetelně vyčnívající z C trubky; květy asi 2 cm velké
§	květenství: řídké vijany
§	doba květu: VI-IX
§	plody: tvrdka – podlouhle vejčitý,drsný a světle hnědý  (KORBELÁŘ K., ENDRIS Z.1973; KUBÁT K. 2002; DOSTÁL J. 1985; PODLECH D. 2002)

Obsahové látky: 
Obsahuje hlavně slizové látky (až 30%), saponin, silice, asparagin, asi 3% tříslovin, až 2,2% rozpustné kyseliny křemičité a jiné minerální látky.Chemicky a farmakologicky není dosud brutnák blíže prozkoumán. (KORBELÁŘ K., ENDRIS Z.1973)

Ekologie: 
Roste na půdách bohatých na živiny, půdy ve společenstvu plevelů na mezích a ve vinicích.Ve střední Evropě často pěstovaný a místy zplaňuje.U nás se pěstuje v zelinářských zahradách. (PODLECH D. 2002; KORBELÁŘ K., ENDRIS Z.1973)

Význam a využití v praxi:
Využití v léčitelství : Užívaná část je nať.Vnitřně jako diuretikum a diaforetikum, zevně jako emoliens a antiflogistikum.Vnitřně v nálevu při zánětech močových cest, kdy zvýšený proud moči močovody, močovým měchýřem a močovou rourou mechanicky brání vzestupu infekce. Jindy slouží k odplavení škodlivých látek při revmatismu a při chorobách srdečních, provázený zadržováním vody. Dnes už se zřídka užívá.
Využití v potravinářství : k ochucování pokrmů (KORBELÁŘ K., ENDRIS Z.1973)

Zajímavosti:
 Pro svou okurkovou chuť se užívá s koprem jako salátového koření. Jemně rozsekaný s cibulí a jinými kořennými bylinami slouží k přípravě bylinného másla a sýrů. Šťávy se užívalo při neurastenii. (KORBELÁŘ K., ENDRIS Z. 1973)

Použitá literatura :
KUBÁT K. (2002): Klíč ke květeně České republiky.Academia,Vydání 1.
KORBELÁŘ K., ENDRIS Z.(1974) : Naše rostliny v lékařství.Avicenum, zdravotnické nakladatelství Praha : 106
DOSTÁL J.(1958): Klíč k úplné květeně ČSR. Nakladatelství Československé akademie věd : 516
PODLECH D. (2002) : Kapesní atlas – Léčivé rostliny.Nakladatelství Slovart :16
JIÁSEK V., STARÝ F. (1986): Atlas léčivých rostlin.SPN Praha : 10