brslen evropský
Euonymus europaea
čeleď: Jesencovité  – Celastraceae

slovenský název: bršlen 
lidové názvy: Panáčkova  koruna, Panáčkova čepice

Původ druhu: 
Brslen Evropský má původ na našem kontinentu, což jde vyčíst z názvu tohoto opadavého keře. Je to náš domácí druh .

Areál rozšíření:   
Tento keř je používán často v zahradách a parcích proto se rozšířil do všech lokalit obývaných lidmi .  U nás roste na okrajích lesů a na křovitých strání .   

Popis rostliny: 
•	Je to opadavý keř
•	Kořen : hustě rozvětvený kořenový systém 
•	Dorůstají do výšky 2- 3 m , keř vzpřímený nebo vystoupavě stavěný, do výšky protáhlý , často „ nohatý „ , tj. v přízemní části jasně patrné kmínky .
•	listy: opadavé vstřícné, řapíkaté, podlouhlé vejčité, barvy žlutozelené                              (Chrysophyllum) ,žlutopestré (Aucubaefolius), purpurově červené (Atropurpureus). Na podzim se zbarvují do červena .
•	Květ : drobnější , 4-5 četné , obyčejně oboupohlavné , v úžlabních , často nepříliš      
nápadných vrcholcích , barvy žlutozelené .
           Květenstvy : úžlabní květenství  
•	doba květu: V. – VI. 
•	Plody : plodem je 2-3 pouzdrá tobolka ,  čtyřlaločnatá  s oranžovým míškem ( arylem), který obaluje semeno . Jinak se jim také říká – Biskupské chlebíčky 
            Semeno: v každém pouzdru jsou 1- 2 bílá semena . 
Plody jsou jedovaté . 
            
Ekologie:
Stanovištní podmínky: humózní cesty , okraje cest , křovité stráně . 
Podmínky růstu: jsou to světlomilné a rostou , plodí a na podzim se nejlépe vybarvují zpravidla na výslunných stanovištích. Daří se však i v polostínu i stínu. V půdních podmínkách nejsou vybíravé, vyhovuje jim nejlépe středně vlhká (zvláště na výsluní) ,živná, těžší nebo i lehčí zahradní půda s průměrným obsahem humusu. Jsou vápnomilné. Jsou u nás otužilé a dobře snášejí městské i zakouřené ovzduší. Okusem zvěří  netrpí .
 
Význam a využití v praxi : 
Jsou vysazovány solitérně poblíž cest. Běžněji se používá pro skupinové výsadbu , jako podrost pod řídké vyšší stromy nebo k lemování stromovitých kulis (kde pak vynikají hlavně na podzim a oživují scenerie). Také se hodí pro volně rostoucí i tvarované živé ploty a plůtky. Hodí se do přírodního prostředí chat a chalup. Nebo solitérní keř před tmavou skupinu jehličnanu . 
V jiných odvětví nežli sadovnictví se neuplatnil . 
Zajímavosti : 
Ošetřování:
- sázíme v předjaří nebo na podzim , olistěné pouze s kořenovým balem (kontajnery) kdykoliv během vegetace , podobně jako stálezelené druhy. Stříhané ploty a plůtky řežeme v období vegetačního klidu . Z chorob trpí brslen padlím (Oidium evonym japonici), které však není příliš nebezpečné a je poměrně vzácné . Závažnější jsou požerky a někdy i holožíry žlutočerně tečkovaných housenek (Hyponomeuta evonymi), které napadají ještě řešetlák , slivoně , zimolezy aj. Obrana : včasné odstřihnutí „ hnízd „ a postřiky insekticidy . 
Často je také výskyt listových mšic , které svým sáním způsobují stáčení listů : obrana postřik    
Množení : 
Výsevem semene v září až říjnu ( hned po uzrání ) , nebo časně zjara (stratifikované osivo) na venkovní záhony, nebo do studeného pařeniště . 
Řízkujeme v červnu  (ve skleníkách do truhlíku a zakořeněné přezimovat v hlubokém pařeništi ).  
Kultivary roubujeme na semenáče nebo kořeny (v zimě ve skleníku „ v ruce „) 
Očkujeme v červenci . Stromečkové typy získáme na jaře roubováním (kopulací nebo na  kozí nožku) na patřičně vysoké výhony a kmínky .  

Použitá literatura: 
Okrasné keře – Václav Větvička , Vlasta Matoušová , Miroslav Pinc a Anna Skoumalová 
Okrasné Stromy a Keře v zahradě – Dr. D. G. Hessayon 
Dendrologie