břečtan popínavý
Hedera helix L
čeleď: aralkovité - Araliceae

slovenský název: brečtan popínavý
anglický název: ivy climber
německý název: gemeiner efeu

Původ druhu:     
První nálezy ve Francii z oligocénních otisků,původní rozšíření na celé severní polokouli.(Brickel a kol.)

Areál rozšíření:  
Celá severní polokoule až po šedesátou rovnoběžku (Clevely A. a kol.)

Popis rostliny:   
•	Popínavá vytrvalá rostlina s hlubokým kořenovým systémem a četnými                                                                                                          příčepivými kořínky,které vyrůstají z uzlin na stonku díky nim se může  břečtan šplhat i po hladkých fasádách domů.            
•	Může dorůstat délek až 15 metrů.
•	Listy jsou na stonku postaveny střídavě, 3-5cm velké,kožovité,tmavě zelené, v okolí žilek často světleji zbarvené trojlaločné (fertilní forma dlouze kopinaté). Jeho odrůdy mají listy nejen trojlaločné ale i ledvinité a jinak tvarované, často velké až 10cm,bíle nebo žlutě panašované. 
•	V sedmdesátém roce života vytvoří na popínavé sterilní části fertilní formu stromkovitého vzrůstu na které se vytvoří kulovitý okolík drobných žlutozelených květů. Květy jsou oboupohlavné, okvětí pětičetné žlutozelené.
•	Doba květu VII-XI.
•	Plodem jsou malé tmavě modré nebo černé bobule ,které na rostlině vydrží až do jara. Bobule jsou pro člověka jedovaté,ale drobnému ptactvu v zimě poskytují potravu.(Aichele D.a kol.,Bremnesová L, Naše krásná…)

Obsahové látky: 
saponiny, třísloviny, glykosidy, kyselina hederiková, kys. mravenčí, kávová a jablečná (účinné látky) a jedovaté alkaloidy; tuky: rutin, scoparin, cholesterin, tokoferol; barviva: flavonidy, B-karoten; jedovaté látky se nachází v bobulích, léčivé látky v listech .(Janča J. a kol.)                 
                   
Ekologie:           
Břečtan je typická rostlina lesního podrostu,takže dobře snáší stín i polostín.
Roste v listnatých a smíšených lesích a na skalách.Dává přednost  humozním, středně těžkým půdám. Je citlivý k mrazu a hojný.
Charakteristický pro stinné mezofilní háje a teplomilné šípatkové doubravy. (Clevely A. a kol., Aichele D. a kol.)

Význam a využití v praxi:  
Průmyslově se z něj izolují jedovaté látky,které se používají k výrobě dezinfekčních přípravků.Mnohem větší využití má jako okrasná rostlina a půdokryvná rostlina. Můžeme ji použít k popínaní fasád domů i pokud chceme zakrýt na zdi nehezké drobnosti. Poradí si se silně prokořeněnou půdou. Parkům dodává zvláštní atmosféru zakletého lesa.
Břečtan je významnou léčivou rostlinou. O jeho učincích věděli i staří Řekové. Sbíranou drogou jsou listy. Přípravky jsou hlavě na vnější použití. Pomáhá při popálení sluncem, odstranuje celulitidu, teplé obklady jsou dobré na pohmožděniny.V malých dávkách působí na cévy dilakticky a ve velkých naopak konstrikticky (roztahuje a stahuje cévy). V minulosti se často používaly listy na horečku a poruchy žláz a bobule jako projímadlo, docházelo ale k otravám.(Janča J. a kol.,Bremnesová L.,Clevely a. a kol. Aichele D. a kol.)

Zajímavosti:     
Břečtan je dlouhověká rostlina, právě kvůli tomu si o něm staří Řekové mysleli, že skrývá tajemství dlouhého života. Jsou známy i rostliny staré tisíc let.   
Pro mnohostranné použití v zahradní architektuře bylo vyšlechtěno mnoho kultivarů s různými nároky na optimální podmínky. Velkolisté odrůdy jsou  relativně citlivé na zimu př.: ”Teardrop”, ”Tipica”, ”Carolina Crincle”, ”Cora”, ”Green Ripple”, ”Mein Herz”,”Digitata”. Panašované kultivary zase snáší i plné slunce a kultivaru ”Woerner” na podzim zfialoví listy. Zajímavá je i existence výše uvedených růstových forem.Na fertilní stromkovitou formu se dají naroubovat jeho kultivary,které potom porostou jako stromky s kulovitou korunou.
Pokud se rozhodneme břečtan použít k popínaní zdí,měli bychom důkladně vyplnit všechny mezery do kterých by mohly vniknout příčepivé kořínky, tam by se změnily na pravé kořeny a mohly by vážně narušit statiku stavby. Břečtan nesnáší betonové zdi kvůli nízkému pH a bílý nátěr, který hodně odráží sluneční paprsky. Stěna pokrytá břečtanem má vysokou trvanlivost a rostlina navíc funguje jako výborná termoizolace. Ovšem zbavit stěnu této rostliny je velmi obtížné, je třeba použít ocelového kartáče.
Břečtan a všechny jeho odrůdy se velmi snadno množí stonkovými řízky a velmi snadno zplaňuje.(Naše krásná zahrada)
            
Použitá literatura:   
Janča J., Zentrich J.A.(1994): Herbář léčivých rostlin 1. Nakladatelství Eminent Praha: 168-171
Aichele D., Golteová-Bechtleová M.(1965): Co tu kvete?. Nakladatelství Ikar Stuttgart: 388                                         
Bremnesová L.(2003): Bylinář. Nakladatelství Fortuna Print Praha: 21
Clevely A., Richmondová K.(1998): Velká kniha bylinek. Nakladatelství Václav Svojtka&CO. Praha: 92
časopis Naše krásná zahrada 7. Ročník 11/2002: 11-14