bolševník velkolepý 
Heracleum mantegazzianum L.
čeleď: miříkovité – Apiaceae 

synonyma: bolševník Mantegazův 

slovenský název: bolševník obrovský
anglický název: giant hogweed
německý název: bährenklau, herkulesstaude
lidové názvy: andělika, bolšán, bolševik, bršť, medvědí paznecht, stalin, sviní vešky, zelený vetřelec, nebezpečí z Kavkazu

Původ druhu:  
Rostlina pochází z Kavkazu, do Evropy byla přivezena pravděpodobně knížetem Metternichem na zámek do Kynžvartu jako velice dekorativní rostlina
(2. pol. 19.století). U nás zdomácněl. (http://rostliny.nikde.cz/ )

Areál rozšíření: 
V ČR hojný na většině území, celkově v mírném pásmu Evropy a pásu západní Sibiře, na jihu po Pyrenejský, Apeninský a Balkánský poloostrov až po Kavkaz.
V ČR došlo k největšímu rozšíření v západních Čechách- např. v okrese Cheb byly v roce 1994 bolševníkové porosty na ploše celkem 600 ha, situace je tam místy až katastrofální. V okrese Cheb byla při okresním úřadu již stanovena komise pro boj s bolševníkem. Další větší porosty bolševníku jsou na Třinecku, Ostravsku, v Oderských vrších, východních Čechách a jiných menších oblastech.
Na Slovensku se udává jeho výskyt zejména na severu, severozápadu, ve střední části, ojediněle v jižní, respektive jihozápadní a východní části Slovenska. Eliáš (1997) uvádí 55-57 lokalit.(AMANN G. 2001, ČSOP Vsetín 1995)

Popis rostliny: 
•	druh dvouletý až vytrvalý
•	Výška rostliny dosahuje v dospělosti  2-5 metrů, je ovlivňována charakterem stanoviště .Lodyha drsná,v průměru až 10cm, štětinatá, červeně skvrnitá.
•	listy: jsou velké, dlouhé až 3m, peřenoklané, nejčastěji dvojjařmové, na líci holé, na rubu krátce opýřené.
•	květy: paprsčitě souměrné, oboupohlavné: K5 C5 A5 G¯(2) v bílých okolících, korunní plátky 12mm, zřetelné kališní zuby, silicové kanálky sahají až ke spodnímu okraji plodu.
•	květenství: složený okolík, 15-150 paprsků, široké 45-50cm.
•	doba květu: V-VIII
•	plody: ploché dvojnažky, 9-11mm dlouhé, 6-8 mm široké, holé nebo ochmýřené, hrubě rýhované a elipsovité. (ČSOP Vsetín 1995, NOVÁK,F.A. 2002, PAVELKA J., TREZNER J.A KOL. 2001)

Obsahové látky: 
Bolševník obecný obsahuje furanokumariny (bergapten, pimpenellin, sphondin aj.), které mohou po doteku, zejména na světle, vyvolat na kůži pigmentové skvrny, otoky, puchýře nebo záněty. Dále obsahuje heraclein (v nati), silice, étery, alkoholy a oktanol (olej s hexylbutyrátem, kyselinami kaprinovou a laurinovou a jinými látkami). Nejvíce jedovaté jsou nezralé plody.
Sbírá se nať a někdy i kořen. Při sběru je nutno se chránit dobře kryjícím oděvem a rukavicemi. (ČSOP Vsetín 1995, JANČA, ZENTRICH)	
 
Ekologie:
V našich podmínkách osídluje antropogenní stanoviště, louky, paseky, okraje lesů a křovin, vyskytuje se také v bylinných společenstvech na březích vod, ale nejvíce na stanovištích se zvýšeným obsahem živin a dusíkatých látek. Upřednostňuje půdy hlinitopísčité, vlhké. Hlavním faktorem podporujícím jeho rozšiřování je narušený povrch půdy a změna přirozených vlastností společenstva. Agresivně působí na společenstvo a stává se dominantním druhem. (ČSOP Vsetín 1995.)

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam : dobré krmivo pro drůbež, prasata , pastvou pro včely.
Využití v lékařství, léčitelství:
Droga je dnes užívána jen velmi zřídka, je považována za zastaralou. Působí velmi silně projímavě a dále protikřečově (např. v trávící soustavě), tlumí hysterické a epileptické záchvaty. Dříve se používala i jako afrodisiakum či na otoky křečových žil.
Užívá se výhradně ve formě tinktury (např. jako antiepileptikum 2x až 3x denně po 10 až 15 kapkách). Po dobu léčby se nedoporučuje vystavovat se slunečnímu záření! (JANČA, ZENTRICH)

Zajímavosti: 
V čem je tento bolševník nebezpečný?
1.	TOXICITA:	Šťáva tohoto bolševníku obsahuje už výše zmíněné furokumariny, které způsobují na potřísněné kůži do 24 hodin pálící a svědící puchýře s lehce zakalenou tekutinou (popáleniny v rozmezí 1. až 3. stupně). Sluneční záření puchýřující účinky ještě zesiluje. Puchýře se zahojí až po několika měsících. Svými účinky je tato látka srovnatelná s yperitem. Jsou známy i případy úmrtí u dětí, které si z tlustých stonků udělaly foukačky-došlo pak u nich ke poškození sliznice v ústech a krku a následnému udušení.
2.	EROZE PŮDY:	Porosty bolševníku snižují odolnost zapleveleného pozemku vůči půdní erozi, dochází k intenzivnějšímu odnosu půdy v době dešťů.Téměř všechny rostliny jsou z půdy vytlačeny.
3.	HOUBOVÁ INFEKCE:	Rozšiřuje nebezpečnou houbu Sclerotinia sclerotiorum, která napadá zemědělské a zahradní kultury.

Použitá literatura: 
AMANN G. (2001): Lesní rostliny. J.Steinberener, Praha:str.322
NOVÁK,F.A. (2002): Velký obrazový atlas rostlin.Mladé léta, Bratislava.
PAVELKA J., TREZNER J.A KOL.(2001): Příroda Valašska. Český svaz ochránců přírody, Vsetín:str.115
ŠMÍD M.: Průvodce odbornými názvy rostlin.Brázda, Praha, str.145
JANČA, ZENTRICH: Herbář léčivých rostlin, díl 6.
ČSOP Vsetín: Bolševník velkolepý. Vsetín,1995.
www.darius.cz
www.rostliny.nikde.cz