bodlák obecný
Carduus acanthoides L.
čeleď: hvězdnicovité - Asteraceae

synonyma: bodlák  trnitý

slovenský název: bodliak tŕnistý, bodliak obyčajný
anglický název:  Common thistle
německý název:  Stacheldistel
lidové názvy (české): bodlák, pcháč

Původ druhu : 
střední a jižní Evropa (Deyl M. 1956)

Areál rozšíření :  
jižní oblasti Evropy, zavlečen do Severní a Jižní Ameriky (Deyl M. 1956), v ČR neuvedeno (Deyl M. 1956, Kohout V. 1997, Dostál J. 1989)

Popis rostliny : 
•	druh jednoletý nebo vytrvalý, dřevina x bylina: dvouletý až vytrvalý, bylina (Kohout V. 1997)
•	kořenový systém: neuvedeno  (Dostál J. 1989, Deyl M.1956, Kohout V.1997)
•	stonek a výška rostliny: lodyha přímá, 30-100 (-150)cm vysoká, kadeřavě pýřitá, od 1/2 přímo větvená, až pod úbory úzce kadeřavě křídlatá, křídla až 8mm široká, široce 3úhle laločnatá, s ostny až 5mm dlouhými, stonek nahoře bělostný (Dostál J. 1989, Krejčka J. 1993)
•	listy: listy v obrysu podlouhle kopinaté, peřenolaločnaté až peřenosečné, s 4-6 páry dlanitolaločných úkrojků, laloky s ostny až 5mm dlouhými, listy na líci olysalé, na rubu na žilnatině s mnohobuněčnými chlupy, báze listů sbíhavé po stonku (Dostál J. 1989, Lippert W., Podlech D. 2002)
•	květy: květy světle červenofialové, vzácně bělavé, 16-18mm dlouhé, koruny trubkovité, pěticípé (Dostál J. 1989, Deyl M. 1956, Lippert W., Podlech D. 2002)
•	květenství: úbory 25-35mm široké a vysoké, na konci větví  jednotlivé, zřídka po 2-5, přisedlé, přímé, zákrov vejčitě kulovitý, 20 až 25mm dlouhý, listeny čárkovitě kopinaté, dlouze zašpičatělé, střechovité, přilehavé nebo koncem ven zahnuté, vnější a anejvýš 2 mm široké, až do špičky s vyniklou žilkou, osten žlutavý (Dostál J. 1989)
•	doba květu: VI.- X., často až do mrazů (Deyl M. 1956)
•	plody, případně semena: plodem chmýrnaté nažky 3-4mm dlouhé, slabě svraskalé, zploštělé, rovné či zahnuté, olivově zelené jemně tečkované, s úzkou korunkou, chmýří jednoduché, asi 1cm dlouhé, opadavé, bělavé, štětiny chmýru drsné, nikoliv pířité (Dostál J. 1989, Lippert W., Podlech D. 2002, Deyl M. 1956)

Obsahové látky: 
Nať je bohatým zdrojem minerálních látek, zvláště draslíku (Kolbek J., Větvička V. 2000).

Ekologie:
Stanovištní podmínky: rumniště, pastviny, meze, cesty, úhory, paseky, štěrkoviny, křoviny, trávníky, droliny, zahrádky, u plotů, okolí silnic, řidčeji na polích s víceletými kulturami, jako vytrvalými pícninami a pod. (Deyl M. 1956, Dostál J. 1989, Kolbek J., Větvička V. 2000)
Podmínky růstu: půdy výhřevné, vysychavé, zásadité až neutrální, písčitohlinité, neobdělávané, přepasené pastviny, nížiny a podhůří, zvláště teplé oblasti, stanoviště bohatá živinami (Dostál J. 1989, Trefulka J., Foral T., Štolfa V. 1998, Kohout V. 1997)
Společenstva:  Patří k velmi agresivním druhům v rostliných společenstvech, zvláště na nižších stanovištích. Diagnostický druh svazu Artion lappae (Kohout V. 1997).

Význam a využití v praxi:
Zemědělský význam: Plevelná rostlina, která vytváří četné křížence a pokud není přemnožena, patří k dekorativním rostlinám, kterým se však pasoucí se zvířata vyhýbají (Kohout V. 1997, Deyl M. 1956).

Zajímavosti: 
Původ jména: Vědecké je latinský obecný název bodláku (carduus). České je původní lidové od bodlavý.
Lidový název (slovenský): Chabl‘ák.
Opylovač: Hmyz.
Šíření/ strategie: Nažkami, roznášenými větrem. Klíčí z jara, prvním rokem vytvoří jen listovou růžici, vykvétá druhým rokem.
Plevelná rostlina, která však láká do zahrady semenožravé ptáky, zvláště stehlíky (Kolbek J., Větvička V. 2000).
Rozmnožuje se převážně generativně (pohlavně) i regenerujícími kořeny (nepohlavně) .
Regulace rozšíření je nutná jen při přemnožení a spočívá v zabránění dozrání a vysemenění pravidelným kosením a udržováním krajiny. Individuální ošetření chemické se používá pouze v případě, že se vyskytuje ve skalách, okrasných keřích, v záhonech trvalek apod. Nejúčinnější je herbicid clopyralid aplikovaný injekční stříkačkou, tamponem, štětečkem.
Normální osevní postup jej téměř vylučuje a nanejvýše v teplejších oblastech vstupuje na prořidlých místech do vytrvalých pícnin (Kohout V. 1997).
Květomluva: Urazila jsi mě. Bodlák je symbol uražené cti.
Pověsti: Část rostliny nošená při sobě zvyšuje sílu (včetně mužské potence) a zahání melancholii. Pěstován na zahradě, odhání zloděje.
Kuriozity: Bývá považován za emblémovou rostlinu Skotska, ač ve skutečnosti jí je ostropes trubil (Onopordum acanthium). V Anglii se z nejsilnějších lodyh bodláků dělaly cestovní hole (Kolbek J., Větvička V. 2000)      

Použitá literatura:                 
Deyl M. (1956): Plevele polí a zahrad. Československé akademie věd Praha: 285
Kohout V. (1997): Plevele polí a zahrad. Agrospoj Praha: 129
Krejčka J. (1993): Velká kniha rostlin, hornin, minerálů a zkamenělin. Příroda Bratislava:322
Kolbek J., Větvička V. (2000): Rostliny na každém kroku. Granit Praha:187
Dostál J. (1989): Nová Květena ČSSR - 2. díl. Academia Praha: 1069
Trefulka J., Foral T., Štolfa V. (1998): Mohelenská step. Arca Jimfa Třebíč: 128
Lippert W., Podlech D. (2002): Kapesní atlas květiny. Slovart Praha: 148