bez černý
Sambucus nigra Linné
čeleď: bezovité  – Sambucaceae

synonyma: bez domácí - Sambucus vulgaris

slovenský název: baza čierna
anglický název: Elder
německý název: Schwarzer Holunder
lidové názvy: beza, bezinky, bezoví, kozičky, smradinky

Původ druhu: 
Bez je domácím druhem v Evropě, severní Africe a západní Asii. ( NOVÁK F.A.1981)

Areál rozšíření: 
Přirozeným areálem bezu černého je prakticky celá Evropa, od Skandinávie po severní Afriku, na východ až po Kavkaz. Vyskytuje se v celé České republice od nížin až do horského stupně. (VĚTVIČKA V. 1999)

Popis rostliny: 
•	vytrvalý keř   
•	stonek a výška rostliny: rostlina dosahuje výšky 1,5-5 m podle svého stanoviště; mladé výhony mají světlou zelenou borku; stará borka je velmi rozpukaná, světle hnědá až šedá   
•	listy: jsou opadavé, vstřícné, složené, lichozpeřené, ze 2-3 párů 6-12 cm dlouhých lístků; jsou vejčité, zašpičatělé, při bázi celokrajné, u špičky hrubě zubaté; svrchu jsou matně tmavozelené, ze spodu světlejší; žilnatina je zpeřená, listy jsou na žilkách roztroušeně chlupaté; listy mají na bázi stopky malé čárkovité velmi brzo opadávající palisty   
•	květy jsou oboupohlavní s krátkým, zeleným, pětizubým kalichem a čtyř až pěti dílnou korunou, korunní plátky jsou krémově bílé; ( květ má 5 tyčinek a dvou až třípouzdrý podkvětní semeník s trojdílnou bliznou )   
•	květenstvím je plochý mnohokvětý víceramenný koncový 
•	doba květu: V – VII    
•	plod: kulovité bobule  na vrcholu s čnělkovou jizvou, na bázi s okrouhlým pupkem; oplodí je hladké, lysé, středně až silně lesklé, černofialové, dužina je fialová; bobule má průměr asi 0,6 cm; semeno: tvar úzce vejčitý, na hřbetní straně je vypouklé, na břišní téměř ploché; na bázi břišní strany je drobný, podlouhlý pupek; osemení je drsné nepravidelnými příčnými valy, matné; barva semen je světle až středně hnědá (průměrná délka je 4 mm, šířka 2,5 mm)  (LHOTSKÁ M. A KOL 1984; VĚTVIČKA V. 1999; MÁJOVSKÝ J. A KOL. 1978)  
•	
Obsahové látky: 
květy : glykosidy rutin a sambunigrin, třísloviny; plody: vysoký obsah vitamínů A, C, organických kyselin a anthokyanového barviva ; ostatní vitamíny: B1, B2, B3, P (sambucyanin, barvivo, dříve označováno jako vit. P) ( LHOTSKÁ M. A KOL. 1984, HEMGESBERG H. 2002 )

Ekologie:
Stanovištní podmínky: paseky, rumiště, lemy lesních podrostů, nivní lesy, podrost v akátových monokulturách, podél komunikací, v sídlech podél zdí a plotů.   (LHOTSKÁ M. A KOL. 1984 )
Podmínky růstu: vlhká stanoviště bohatá na dusík, kypré hlinité či jílovité půdy (MÁJOVSKÝ J. A KOL.1978)
Společenstva: Querco-Fagetea   (MÁJOVSKÝ J. A KOL .1978)

Význam a využití v praxi: 
Zemědělský význam: Dřevo nepodléhá hnití, proto se užívá ve vinařství jako opora rostlin. (LHOTSKÁ M. A KOL. 1984) 
Průmyslové využití:  Viz. farmacie.
Využití v lékařství, léčitelství, farmacii: Celá rostlina je označená jako léčivá, oficiálně uznanou drogou je Flos sambuci – květ bezu černého, který se užívá v terapii jako diuretikum, jemné laxativum a sedativum; sambunigrin – látka používaná k výrobě léčivých sirupů. (HEMGESBERG H. 2002)
 
Zajímavosti:  
Čerstvá rozkvetlá květenství se v domácnostech užívají k výrobě šťáv či se smaží a jí ( tzv. kosmatice). Sušená květenství poskytují čaj pro pocení. Plody jsou užívány v lidovém léčitelství.
Lívanec z bezu černého a vína: Ingredience: 1 čerstvě nasbíraný květ b.č., 2 žloutky, 100g celozrnné mouky, trochu mořské soli, 100 ml suchého bílého vína, přepuštěné máslo na smažení, 1 balíček vanilkového cukru. Postup: Bezový květ pročistěte, omyjte a nechte okapat. Ostatní ingredience zpracujte v těsto a nechte asi hodinu odpočívat. Máslo dejte na pánvičku, květ bezu ponořte do těstíčka a opečte do zlatova. Před podáváním posypte bezový lívanec vanilkovým cukrem.
Speciální čaj na noc: 10g květu z černého bezu, 15g borůvkového listí, 10g heřmánkového květu, 10g chmelového květu, 10g květu podběle, 10g květu sléze. 2-3 lžičky čajové směsi přelijte 150ml horké vody a nechte 10min vyluhovat. 
Mytologie: Staří Germáni uctívali bez černý.  ”Holda” v germánské mytoliogii označovala ”Matku Boží”- pohanskou Bohyni lásky a plodnosti. Z názvu ”Holda” vznikl pravděpodobně název Holunder. S Bohyní Holdou je také spojena ”Paní Holle”, pohádková bytost. Ve známých pohádkách bratří Grimmů protřepávala tato Paní své postele a tak na zem posílala sníh. ”Paní Holle” také bydlela v koruně bezu černého a byla považována za symbol píle, domácnosti a čistoty. (NOVÁK F.A. 1981, HEMGESBERG H. 2002)

Použitá literatura: 
NOVÁK F.A. (1981): Velký obrazový atlas rostlin. ARTIA v Praze: 395
LHOTSKÁ M., KROPÁČ Z., MAGET J. (1984): Kapesní atlas semen plodů a klíčních rostlin. SPN Praha: 400
MÁJOVSKÝ J., KREJČA J. (1978): Obrázková kvetena Slovenska: Rastliny lesov 2. OBZOR: 136
Dr. med. HEMGESBERG H. (2002): Léčivé rostliny pro zdraví – černý bez. FONTÁNA: 31, 53-70, 108, 127
VĚTVIČKA V. (1999): Průvodce přírodou – Evropské stromy. AVENTIUM: 122