bedrník anýz
Pimpinella anisum 
čeleď: miříkovité – Apiaceae

slovenský název: bedrovník aníz
anglický název: anise, aniseed
německý název: Anis
francouský název: boucage anis
polský název: anyž
ruský název: anis
lidové názvy: anýzový bedrníček, anýzový bedrník, anýž, bedrníček menší,     bedrník menší, hanýsek, anýz vonný

Původ druhu: 
Pochází z Malé asie, odtud došlo k jeho rozšíření do celého světa.

Areál rozšíření: 
Pěstuje se ve Středomoří, Indii, Mexiku, Abánii, na Ukrajině a severním kavkazu. U nás se pěstuje na jižní Moravě, přirozeně se naší republice nevyskytuje.
 
 Popis rostliny: 
•	jednoletá bylina
•	mělce kořenící
•	lodyha dosahuje výšky kolem 60cm.
•	na listech můžeme pozorovat výraznou heterofilii. Přízemní listy jsou čtyř až pěti dílné s pilovitým okrajem. Lodyžní lístky jsou níťovitě dělené. 
•	květy jsou obou i jednopohlavné, pravidelné nepaprskující kvítky jsou sestaveny ve složené okolíky, jimž chybí obaly a obalíčky. Kališní lístky jsou zakrnělé, koruní lístky jsou drobné bílé, růžové až nažloutlé barvy.  
•	květenství je složený okolík
•	doba květu: římsky měsíce VII - X
•	Plodem jsou nerozpadavé dvojnažky,jejihž povrch je silně žebernatý  obsahují siličné kanálky. Semena jsou hnědá dozrávají v srpnu. Hmotnost tisíce semen je 1-2g.

Obsahové látky: 
Obsahuje silice, oleje, bílkoviny, fytoncidy. V plodech obsahuje hlavně prchavý olej (silici)  2-6% s hlavní obsahovou látkou anetholem, dianetholem, izoanetholem, eugenolem. Dále se tam vyskytují slizy, které usnadňují vykašlávání. 
(htpp://www. bitox.cz/botanicus/systém/index.cz. html)

Ekologie: 
Vyžaduje teplé a chráněné polohy, lehčí a záhřevnější půdy s vyšým obsahem vápníku. Z toho vyplívá, že nesnáší kyselé, těžké, studené půdy. Nevhodnou předplodinou je pro něj vojtěška a sám po sobě je nesnášenlivý. 

Význam a využití v praxi:
Používá se jako lečivá rostlina a jako koření. Třeba k výrobě likérů, sirupů, bonbónů a sladkého pečiva. Své uplatnění našel i v průmyslu hlavně va farmaceutickém a kosmetickém. Ve farmacii se používá třeba, protože usnadňuje vykašlávání. Silice anýzových semen  je součástí ústních vod, kloktadel a zubních past. Dále se mohou používat pokrutiny, jako hodnotné krmivo hospodářských zvířat,obsahující tuky a bílkoviny.
(htpp://www. darius.cz/archeus/ B_anýz_3.html, htpp://www. perníky .cz/med.html)

Zajímavosti: 
Do Evropy jej přinesli Římané, jako chlebové koření. Karel Veliký nařídil jeho pěstování v německých bylinkových zahradách. Anýz však byl výrazně používán již Egypťany a Řeky. Jako koření ho znal a dopoučoval už Pythagoras. Ve středověku byl považován za všelék, a proto byl hojnou přísadou různých drijáků a protijedů. Anýz patří mezi čarodějné bylinky. Pro svou omamnou vůni se přidával do tzv.vykuřovacích směsí, protože usnadňoval  soustředění a meditaci, také přinášel pěkné sny. Z tohoto důvodu jím často byly plněny  polštářky na spaní.
Čerstvé listy se pohazovaly po místnosti, aby zahnaly všechno zlé a špatné ať už to byl obtížný hmyz nebo zlí duchové. Pro své vynikající dezinfekční účinky býval oblíbeným přídavkem do očistných koupelí. Takové to koupele vždy příjemně voněly, ale také zbavily člověka i zvířata nepříjemných parazitů. Tímto bych ukončila kapitolku o historie. A ráda bych se zaměřila na léčivé účinky této rostlinky. Anýz zvyšuje sekreci hlenu v  dýchacích cestách a tím usnadňuje vykašlávání. Patří k nejúčinějším bylinám proti nadýmání. Jeho léčebná mocje ukryta v eterickém oleji semínek. Zvyšuje sekreci žaludečních š’táv, zklid’nuje celé zažívací ustrojí. Dále je mírně močopudný a tlumí křeče a bolesti, uklidňuje nervy. Má stimulující vliv na proces laktace u kojících žen. Pomáhá v předmenstručních stavech, od migrény a celkové slabosti. Pro své dezinfekční účinky se používá při plísńových onemocněních  a mykózách. Také je dobrým repelentem na drobné organismy a hmyz např: šváby, vši i zákožku svrabovou. 
Teď pár odlehčujících zajímavostí na závěr. Anýzu jsou připisovány i afrodizikání účinky, a proto je spolu s pelyňkem majoránkou a omanem součástí absintu, zelného omamného likéru. A však ze léčivost anýzu končí, protože užívání absintu ve větším množství vede k chorobné závislosti tzv. absintismu, který se projevuje třasem a bolestmi v údech, křečovitým škubáním ve svalech a slábnutím paměti. Dalšími alkoholickými nápoji vyráběnými  anýzu jsou například:šnaps, muškátové víno a ouzo, které se podává v Řecku a jde o silně vychlazený anýzový likér. 
(htpp://www. darius.cz/archeus/ B_anýz_3.html, htpp://www. perníky .cz/med.html)
   
Použitá literatura: 
G. Stenbach, 1997: Lexikon užitkových rostlin. Knižní klub, Praha: 83 
J. Dienstbir, A. Vlčková, 1998: Lexikon koření. IŽ, s.r.o., Praha: 17
htpp://www. darius.cz/archeus/ B_anýz_3.html
htpp://www. darius.cz/archeus/BB_A.html
htpp://www. perníky .cz/med.html
htpp://www. bitox.cz/botanicus/systém/index.cz. html